USA:s flyg- och flottstyrkor...
har genomfört flera anfall mot terroristbaser-
Pan Am Flight 103 har kraschat i staden Lockerbie.
Han står bakom terrorangrepp i Afrika, Europa och Mellanöstern.
Det håller inte denna aggression mot Kuwait.
... hans obevekliga terroristjakt.
Vi gör ingen åtskillnad-
Hangarfartyget Cole attackerades under tankning-
Ett terrordåd.
En tarvlig och feg handling.
Nästa låt är en gammal goding.
...tills han stoppas.
Jag hade det framför ögonenen, men såg det inte.
Ett plan har flugit in i World Trade Center.
... tusentals flyr-
Vi måste, vi ska förbli vaksamma, hemma och utomlands.
Du är den smartaste och dummaste jag känner.
Jag hade inte fel. Jag var den enda som har rätt.
Döda dem.
Allihop.
Skicka hit alla ambulanser.
Tidigare i Homeland:
Var är jag?
I Caracas.
Ditt nya hem.
Ni kanske vill kommentera artikeln i gårdagens tidning?
Tjänstemannen det gäller har fått diagnosen bipolär.
Carrie har ringt en journalist.
Hon anser tydligen att det är viktigt att de "hör hennes sida av saken".
Jag tänker stoppa henne.
Jag är ledsen.
Släpp mig! Det här är en jävla bluff.
Dana har gjort stora framsteg den senaste månaden.
Hon mår bra.
Med tanke på att hon skar upp handlederna?
Din syster är borta.
Jag måste träffa dig.
- Han är inte bra för dig. - Hur vet du det?
- Känner du honom? - Han är labil.
- Vet du varför du är här? - För att undersöka bankens uppgifter.
Du följer pengarna till den här killen.
Majid Javadi.
Iraniern som ligger bakom attacken mot oss 12 december.
Berätta för Saul Berenson hur mycket bättre jag mår.
Vi vet båda att jag inte är här för att jag är galen.
De vet inte vad de ska göra med mig.
Jag kommer från Bennett, Parr och Hamilton.
En av våra partner vill träffa dig.
Vi ska få ut dig.
- Jag vet vad ni gör. - Vad menar du?
- Ni tror att jag är sårbar. - Nej.
Än värre, att jag är svag.
Kanske jag med rätt argument sänker dem som gjort mig detta.
Vem du än jobbar åt, syrier, israeler, iranier-
säg dem att jag hellre dör därinne.
Nej!
Hjälp! Snälla, släpp mig!
Nej, låt mig vara!
- Låt mig vara ifred! - Stilla!
Nej!
Nej, snälla!
Få upp henne på britsen!
- Nej! Snälla! - Håll fast henne nu!
- Nej, släpp! - Håll i!
- Kom igen nu. - Nej!
Få upp henne på britsen.
Håll i!
Hjälp! Låt mig vara!
- Håll fast henne. - Nej, släpp!
- Håll i benen. - Släpp mig!
Allt okej härinne?
- Jag upprepar det inte. - Allt är okej.
Dörren ska stå öppen.
- God morgon. - Morrn.
Jag följde pengarna.
- De saknade 5 procenten. - Just det.
De dras när pengarna väl har kommit till Caracas...
och HLBC:s dotterbolag.
Och när sker det?
Den tredje fredagen varje månad.
Berätta.
Först växlas de till småsedlar...
lastas på pallar, körs på lastbil...
och levereras nattetid till Estadio Capital...
där de hålls kvar på kontoret till nästa dag...
och deklareras som intäkter för veckans fotbollsmatch.
Ni visste nog inte att Paraíso FC drar fler fans såna lördagar...
än det finns sittplatser på arenan.
- Vilket sätt att tvätta pengar. - Och massor!
Vi räknar med mer än 45 miljoner dollar på tio år.
Nån knäcker extra ihop med banken.
Men vem? Lagets ägare?
Troligen.
Svårt att veta vem det faktiskt är.
Klubbens stadgar skyddar den störste aktieägaren.
Du har en idé, va?
Ja, fast den är ologisk.
Nasser Hejazi.
- En gång till. - Nasser Hejazi.
Vet ni vem det är?
Han var målvakt i iranska laget i 1978 års VM.
- Han är en legend där. - Kan inte vara den Nasser Hejazi.
- Varför då? - För att han är död.
Vem är död?
Jag hörde att du var här.
Jag har lagt en massa dokument på ditt skrivbord.
Jag såg det.
- Vill du att jag tar hand om det? - Ja.
Jag kommer strax.
Jag väntar.
- Var var vi? - Ingenstans alls.
Såvida inte-
Vadå?
Om jag vore iransk tjänsteman...
vars jobb det vore att betala terroristaktioner i väst-
Och såg hur bankirerna skodde sig på avtalet-
Varför inte jag också?
För att du tar en stor risk.
Just därför skulle jag jobba hårt på att tvätta pengarna...
och gömma mig bakom en falsk identitet.
- Som en målvakt. - Just det.
Men om revolutionsgardet upptäcker att jag förskingrar-
Kanske jag inser att min karriär är över...
och lägger av, med värdighet.
Jag kanske har drömt om att äga ett fotbollslag.
Men varför Javadi?
För det var hans operation till att börja med.
Det är logiskt att han valt en venezuelansk bank.
Och för att Nasser Hejazi var hans barndoms hjälte.
Le inte än.
Det är bara en teori.
- Gomorron, Carrie. Hur är det idag? - Har du en borste?
Har du sovit gott?
Ja, okej.
Jag har granskat dina läkare och terapeuter...
och kontaktade dem igår kväll.
De ger dig utmärkta vitsord.
- Har du nåt rouge? - Du ser bra ut.
Som ett spöke.
- Min pappa och syster kommer väl? - Ja, de kommer.
Jag påminde dem igår kväll.
Jag kan ju säga att jag ska bo hos dem.
Inte nödvändigt.
Det räcker att de har lovat hjälpa dig tillbaka till samhället.
- Jag tar det säkra före det osäkra. - Tro mig, det är lugnt.
Här, låt mig-
Medicinsk personal inleder.
De avlägger sina rapporter och svarar på frågor.
Sen kommer en oberoende specialist.
Han heter Walter Walker. En jättetrevlig kille.
Sen är det din tur.
- Får jag åka hem sen? - Sen får du åka hem.
Carrie, det är dags.
Glöm inte att tacka nämnden för all hjälp du har fått.
Då känner de sig viktiga.
Ja, sånt går alltid hem.
Tacka hit och dit alltså.
Det klarar jag.
God morgon, Abby.
Var är pappa och min syster? De ska vara här nu.
Vet inte.
Alla reser sig.
Appellationsdomstolen i Virginia och specialdomare Robert Strauss.
Var så god och sitt.
Fallet Carrie Mathison.
Vi kan väl börja med er, dr Maloney.
Patientens medicinering har varit föremål för diskussion?
Det stämmer, ers nåd, men vi har löst detta.
Förklara.
Jag ökade litiumdosen stegvis med 600 mg dagligen...
till en totaldos om 1800 per dag-
Carrie deltar gärna i dagliga grupp- aktiviteter och konstnärsprojekt.
Hon har talang för keramik.
Hon hjälper gärna till att dela ut måltidsbrickor och liknande.
Min åsikt som oberoende specialist...
är att patienten motsvarar alla kriterier för utskrivning...
förutsatt att hon fortsätter med terapin som utepatient.
Ms Mathison, känner ni er frisk nog att åka hem idag?
- Det gör jag. - Och var är "hem"?
- Jag bor i Adams Morgan. - Ensam?
Ja, men min far och min syster bor bara 15 minuter bort.
Vi ses väldigt ofta.
De skulle väl ha varit här idag?
Jag talade med Carries far igår, och han bekräftade det.
Har han sagt det, kommer han. Han har nog fastnat i trafiken.
Tack, ms Mathison.
Kommittén sammanträder nu och fattar ett beslut.
Jag vill tacka alla här för all hjälp.
Jag är djupt tacksam.
Det här går nog fort.
- Kommer du med? - Javisst.
Mina damer.
Var så god och sitt.
Ms Mathison, tyvärr kan vi inte släppa hem er idag.
- Va? - Helt jävla otroligt.
Jag förstår inte, ers nåd.
Jag har just fått en skrivelse från justitiedepartementet.
Vad står det där?
Att er klient för närvarande utgör ett hot mot rikets säkerhet.
Hennes mentala tillstånd är utmärkt.
Fyra mentalhälsoproffs har just vittnat om det.
Regeringen misstänker att hon kan avslöja hemlig information.
Är inte det skälet till att hon hamnade här överhuvudtaget?
För en månad sen, ja, när hon slutade ta sina mediciner.
Jag är böjd att hålla med er...
men ms Mathison släppte sina konstitutionella rättigheter...
när hon började jobba för CIA.
Är det sant?
Livet, friheten och rätten att uppnå lycka, bland annat.
Har vi rätt att överklaga?
Jag vet faktiskt inte.
Vad menar ni?
Det här är nytt för mig också.
Ms Mathison, jag är ledsen. Ni anses som en säkerhetsrisk.
Mina händer är bakbundna.
- Du måste följa med upp. - Ge mig ett par minuter.
Jag överklagar direkt.
Slöseri med tid.
- Det vet du inte. - Jodå.
Såg du snubben i korridoren innan vi gick in?
- Nej, vem var det? - Dar Adal.
Han är f.d. chef för en avdelning inom CIA som man inte pratar om.
Vill han hålla kvar mig härinne, då blir jag kvar ett tag.
- Jag måste låna din telefon. - Det går inte, det vet du.
Jag ska kolla att pappa och min syster är okej.
Gör det fort.
Jag hatar sånt här.
- Hallå. - Var har ni varit?
- Hurså? - Ni skulle ha varit på förhöret.
- Men det var väl inställt? - Vem sa det?
Maggie pratade med nån igår kväll.
Var det Saul?
Jag vet inte vem det var. Jag är inte hemma nu.
Pappa, gör mig en tjänst.
Saul talar inte med mig, du får göra det.
- Vad ska jag säga? - Att jag ger upp.
Jag står inte ut en sekund till här. Jag blir galen.
- Carrie- - Jag gör vad som helst för honom-
Snälla, Carrie. Jag förlorar jobbet.
Måste sluta. Ring Saul och säg det.
Perfekt tajming.
Du har fått långa naglar.
Vi får klippa dem sen.
Ryggsäcken.
- Ytterfickan. - Ja.
- Vem är det? - Jessica?
Mamma.
Vad fan var det där?
De hittar oss med GPS:n!
De hittar oss ändå.
Vi måste inte underlätta det för dem.
Svara då, Dana!
- Röstsvar. - Ge mig den.
Dana, det är Mike. Vi är oroliga, din mamma och jag.
Dessutom vill hon ha tillbaka bilen.
Slå en signal så att vi vet att du är okej.
Oroliga? Jag skulle vilja skrika rätt ut i telefon.
Det händer henne ingenting, Jess.
Jessica, det här är Martin och Lynn Carras, Leos föräldrar.
Hej, en vän, Mike Faber.
- Vet vi nånting än? - Inte än, det är tidigt.
Nån tanke på var de kan vara? Hos en kompis, nåt favoritställe?
Jag har testat allt. Ingen har hört nåt.
- Det enda är att hon har min bil. - En Outback. Blå.
Om du bara anmäler bilen som stulen kan de efterlysa den.
Hon har inte stulit den.
- Hon skulle åka till Trader Joe's. - Hon ljög...
tydligen.
Jag vill förstås hitta dem lika mycket som ni.
Finns det nåt jag kan göra-
Hon betraktas som saknad först efter 24 timmar.
Delstatspolisen har signalementet och vet att Leo har rymt härifrån.
Rymt?
För det mesta brukar ungarna dyka upp efter några timmar.
De lättar på trycket.
Det är hormoner och ung kärlek. Det känner vi till.
Det är inga hormoner. Han står under dåligt inflytande.
- Ursäkta? - Vi vet vem ni är, mrs Brody.
Då vet ni också att min dotter inte rår för vad hennes far har gjort.
- Er bil för Camryn? - Kanske om ni lägger nåt emellan.
Jag har just bytt hela växellådan på Camryn.
Den går lätt tiotusen mil till.
Outbacken kanske klarar 2000, sen sticker en ventil.
Outbacken är värd mer i delar än tolv nya växlar i Camryn.
- Är bilen het? - Precis, vi har just snott den.
Självklara mördare.
Känner jag igen dig?
Tror jag inte.
200, är vi överens då?
Vad tycker du, Aurelio?
Är det problem?
Vill ni byta?
Bil mot bil. Inget skitsnack om 200 extra.
Då går vi nån annanstans.
Jag känner igen dig.
Okej.
Kom-
VESTERS BILVERKSTAD OCH BEG BILAR.
Carrie, ska du bara ligga där eller tänker du packa?
Va?
Du ska hem.
- Carrie, du ska hem. - Hem?
Tack vare ett extraordinärt beslut av appellationsdomstolen i Maryland.
- Får jag gå? - Ja.
Hur fan gick det till?
Vem bryr sig?
Sätt igång och packa.
Bli inte rädd.
- Jag ber om ursäkt för intrånget. - Ni!
Jag borde ha förstått. Försvinn från mitt hem!
- Låt mig prata. - Nej, har jag sagt!
Vi fick jobba hårt för att få ut dig från sjukhuset.
Du kan väl ge mig två minuter.
Jag hade stannat kvar där om jag vetat-
Det tror jag inte, men permissionen räcker bara ett dygn, så-
Hur fick ni ut mig?
Vi känner en domare som är mycket villig att ordna det permanent.
I utbyte mot?
Ett möte med en av våra samarbetspartner.
Är det allt?
Inget är så lätt.
Det stämmer nog, men det ligger på en annan lönenivå än min.
Mitt jobb är att ta dig till ett möte.
Har jag nåt val?
Du kan väl höra vad mannen har att säga?
Vad har du att förlora?
När skulle mötet äga rum?
I morgon bitti, kl. 8. Jag hämtar dig.
Okej.
Vadå okej?
Jag pratar med honom.
Bra.
Vi ses i morgon.
PASS
Helen, har du sett min bil?
Hurså?
Den är borta.
Konstigt.
Jag har inte sett den på flera dar.
Appellationsdomstolen i Maryland?
Styr de över ett länssjukhus i Arlington, Virginia?
Okej, tack.
- Carrie? - Jag har hört.
Hon är arg och sårbar.
Nu kan hon säga vad som helst till vem som helst.
- Vet vi vem som överklagade? - Nej.
- Hennes familj kanske? - Nej, inte enligt hennes far.
Byrån är försvagad, Saul. Den kan dö av en vanlig förkylning.
Och hon är en total smitthärd.
Hitta henne.
Plocka bort henne från gatorna.
ANGE DITT LÖSENORD
ANNULLERAD
TALA MED EN BANKMAN.
Jag kommer tyvärr inte åt era tillgångar för ögonblicket.
- Jag förstår inte. - Kontot är fruset.
- Va? - Fruset.
Det står här: "Enligt order från justitiedepartementet."
- Har du begått nåt federalt brott? - Inte vad jag vet.
Jag måste också konfiskera alla dina kreditkort.
Dem får du inte.
De är inte till nån nytta ändå.
De är spärrade.
Jag måste åka från stan några dar.
Kan inte hjälpa dig.
Du får tillbaka dem.
- Det handlar inte om pengarna. - Om vadå, då?
Mitt levebröd.
Du är radioaktiv, Carrie. Jag borde inte ens prata med dig.
Jag har ingen annan.
- Du måste reda ut allting med Saul. - Jag försöker.
Du har gått till media, säger han.
Försöker du sätta oss alla i fängelse, Carrie?
Jag gjorde fel, det ska inte hända igen.
- Det får man fan hoppas. - Din bil, då?
- Får jag låna din bil? - Nej.
Bara över helgen, upp till sjön.
- Carrie, det går inte. - Snälla Virgil-
Jag är i knipa.
- Okej, då. - Jättebra, tack.
Jag måste ha tillbaka den måndag morgon.
Absolut, när kan jag komma?
Jag kommer och går hela dan. Jag lägger nycklarna nånstans.
Hälsa din mamma från mig.
Mamma? Vad snackar du om?
Virgil?
"I Xanadu var det Kublai Khan...
som ville ha ett nöjespalats...
där Alf, en helig flod rann upp...
genom enorma grottor...
till ett hav utan ljus."
Och sen fortsätter det.
Det är rätt vackert, va?
Ja, han skulle ha gillat det.
Tror du det?
Han hade gillat dig.
- Var han ett år yngre? - Elva månader.
Irländska tvillingar.
Fast det var väl mitt jobb.
Vilket då?
Att skydda honom.
Det är väl sånt storebrorsor ska göra?
Han tog sitt liv.
Med ett vapen.
Det är svårt att skylla på nån annan.
Tro mig, sånt borde jag veta.
Låt min dotter bli kär på psyket om hon vill.
Jag känner några killar vid Arlingtonpolisen.
- Jag ringer runt lite. - Tack.
Mår du bra?
Jag kan visst inte göra nåt rätt längre.
De var de som var ohyfsade.
- Men ändå. - Kom igen nu.
- Du är så snäll. - Nej.
Jag förlorade nästan Dana, jag vet hur de känner sig.
Jag skulle ha låtit dig flytta in, som du ville.
- Jess. - Du hade god hand med henne.
Mycket bättre än jag.
Jag är inte hennes mamma.
Brody krossade henne.
Jag skulle kunna döda honom.
Jag lovar!
Kan du gissa?
Det är där din far var stationerad.
Jaha?
Ja, och... jag vet inte-
Där borta.
Där bussarna står...
var det en lång kö.
Jag stod där.
På andra sidan p-platsen med Chris och mamma...
och alla andra familjer.
Chris var helnervös. Han släppte inte min hand.
Alla kramades och grät.
Den dan din far reste till Irak.
Marinkårens musiker spelade...
och när min far kom ut med alla de andra från sin bataljon...
såg man att han var glad.
Han ville faktiskt åka.
Han var krypskytt, va?
Ja.
Hur gammal var du?
Åtta.
Fan.
Men vi är inte här för det.
Vi är här...
för att det var här det hände.
Den sista sanningen han sa till mig.
Nämligen?
Hejdå.
Allt efter det är lögn.
Hejsan.
Minns du mig?
Svårt att glömma.
Det här är en smula pinsamt...
men jag behöver liksom nånstans att sova...
Jag borde kanske ha ringt.
Kanske.
Bara i natt.
Ja, jag har en soffa och en säng.
Sängen duger åt mig.
Kom in.
Det är alltså han?
Javadi.
Det är den tredje från höger. Vad gammal han är.
Bredvid honom står Edgar Cedeño...
bankmannen vi tog i insatsen förra månaden.
- När togs det här fotot? - 2009.
Enligt passagerarlistorna har Javadi besökt Venezuela två gånger.
En gång när fotot togs och en gång i november 2003.
För att skriva avtal med Cedeños bank.
Varje gång reser han som Nasser Hejazi.
Hans alter ego.
Han kunde inte motstå skämtet.
Nu tar det livet av honom.
Med er tillåtelse vill jag gärna kolla...
hans delägarskap i Del Paraíso Football Club.
- Nej. - Varför inte?
Nu är det dags för tålamod. Gå inte för fort fram.
- Ta det lugnt. - Men vi har dem ju.
Han har förskingrat över 45 miljoner från revolutionsgardet.
Om de får nys om det skjuter de honom bara.
- Bra! - Nej.
Det är dåligt.
Han är andreman på underrättelsesidan.
Han beställde attacken på denna byggnad.
Jag behöver få honom mellan fyra ögon.
Ni vill förhöra honom.
Jag vill bryta ner honom fullständigt.
Jag vill ha namnet på varenda agent han haft i USA.
Och jag vill veta hur nära atomvapen hans regim är.
Ms Mathison.
Leland Bennett.
Vad är det här för ställe?
Firman har det för särskilt känsliga klienter.
Det är ett nöje att träffa er.
Jag försökte säga till er kollega, mr-
- Franklin. - Mr Franklin.
Ni slösar bara tid.
Hur vet ni det utan att ha hört vårt förslag?
Jag är inte till salu.
Vi vill inte köpa er.
Jaså?
Ingen ber er göra nåt ni inte mår bra av.
Jag mår redan rätt illa.
Ni bestämmer var gränsen går.
Jag vet att ni är på FBI, och att det svider.
Vad skrattar ni åt?
Ni har livlig fantasi.
Nån har släckt mitt bankkonto och konfiskerat min bil.
- Er egen byrå. - Just det, jag vill inte i fängelse.
Ni är ju redan där!
Det finns inga mikrofoner eller kameror här...
om det oroar er.
Vill ni gå ut?
Okej, jag lyssnar.
Vår firma samarbetar med många länder i Mellanöstern.
Vi lobbar för deras räkning...
och sköter deras affärer i Washington i tysthet.
Jag vet hur det funkar.
Vad vill klienten ha?
Tillgång till din hjärna då och då.
Tillgång till min hjärna?
För vadå?
Er expertis.
- Som t.ex? - Som t.ex...
att han nyligen förlorade sex affärskompanjoner.
Ni kanske har hört om det.
Det är Iran vi talar om?
Han vill veta hur de identifierades och hittades.
Den där gränsen ni nämnde. Nu har vi gått över den.
- Ms Mathison- - Nej, jag gör det inte.
Iran låg bakom Langley-bombningen.
Vedergällning för israeliska flyg- attacker på kärnvapenanläggningar, ja.
- Jag köper inte jämförelsen. - Varför då?
Ett militärt mål mot ett annat.
Irans svar står alltid i relation till aggressionen.
Ett flygplan mot ett flygplan.
En Mossad-agent för en fysiker.
Ni har fallit för grupptrycket.
Jag är proffs.
Mitt jobb är att skapa argument, inte prata politik.
Adjö, mr Bennett.
Ni är tillbaka bakom lås och bom innan dan är slut...
och just den institution ni vill skydda har satt er där.
Jag tar risken.
Ni vet ju hur det funkar, ni sa det själv.
Hurså?
Känner ni till begreppet "kontroversialisera"?
Nej.
Det är det som de gör mot er.
De använder er som redskap.
De började med att läcka er affär med kongressman Brody.
Sen var det Saul Berensons vittnesmål inför senatsutskottet.
Sen fällde de er.
Snart handlar det inte om en terroristattack längre...
eller om att folk som ska försvara oss har klantat sig.
Utan om er.
Det handlar om sex mellan en bipolär CIA-agent och en hjärntvättad pojkvän.
Jag är ingen förrädare.
Nej.
Men en osäker faktor...
för folk som har massor att förlora.
De har hållit ert namn från media. För hur länge då, tror ni?
Vad händer sen? Det kan jag säga.
Ni krossas.
Blir en paria.
Inom ett halvår tar ni ert liv...
gör om de inte gör det åt er.
Ni är naiv om ni tror nåt annat.
Ni halkar i duschen...
eller de tvingar i er litium tills hjärtat stannar...
eller hänger er i en krok och kallar det självmord.
Ta emot vår hjälp, Carrie.
Vi är bra på sånt här.
- Slipper jag mentalsjukhus? - Jag hjälper er.
Jag är helt pank.
Jag äger inte ett korvöre.
Ni får bra betalt.
I så fall, mr Bennett, vill jag aldrig se er igen.
Jag träffar er kund.
Men bara honom, och öga mot öga.
- Det kan bli problem. - Hans problem.
Och säg honom att jag inte nämner några namn.
Jag förråder inte mitt folk på fältet.
- Det blir mellan er och honom. - Nej, inte förhandlingsbart.
Okej.
Se det så här-
Ni kanske hittar nån gemensam grund-
Att ställa världen tillrätta.
Och räddar oss alla.
Åt helvete med er.
Förlåt, vad sa ni?
Dra åt helvete.
Mr Bennett vill ge er detta som en välvillig gest.
Vad skulle han säga om jag köper en flygbiljett till Sydostasien...
och försvinner ut i djungeln?
Det vore nog bättre om ni reste till Atlantic City.
Varför då?
Ni står på listan över folk med flygförbud och saknar giltigt pass.
Bra att veta.
Jag önskar er en skön promenad.
- Har du hört nåt? - Nej.
- Vad är det? - Det här.
Fick det av en deckarpolare.
Leo är inte på vårdhemmet för behandling...
utan för att slippa ett mordåtal.
Va?
Detaljerna är luddiga, men han hade sin fars vapen.
Kanske det var en självmordspakt, kanske inte.
I vilket fall är hans bror död, och Leo går fri.
Herregud.
Vad är klockan?
Spelar roll?
Jag vill att det ska vara så här för evigt.
När jag vaknar mår jag alltid konstigt...
men idag...
är allting perfekt.
Jag vill aldrig tillbaka.
Då gör vi inte det.
Carrie.
Saul.
Ge oss en minut.
- Vad gör du här? - Ingen fara, jag är inte skuggad.
- Säkert? - Ja.
Har använt alla finter jag kan. Det tog fem timmar att komma hit.
Jag mår bra.
Det funkade, Saul.
Jag blev hämtad i morse.
Av vem?
En som hette Franklin.
Han förde mig till ett hus i Potomac där jag träffade Leland Bennett.
- Advokaten. - Ja.
Vad sa han?
Hans exakta ordval, Carrie?
Han sa att hans kund nyligen förlorat sex affärskolleger...
och vill veta hur de identifierades och hittades.
- Javadi. - Helt säkert.
Föreslog du ett möte öga mot öga?
Som du sa, jag sa till Bennett att det måste vara öga mot öga.
Köpte han det?
Du är en enastående människa, Carrie Mathison.
Enastående.
Jag vet inte-
Du har varit mycket modig.
Du skulle ha fått ut mig från sjukhuset.
Du borde inte ha lämnat mig där.
Det är snart över.
Nej, det är för svårt, jag orkar inte.
Jodå, det gör du.
Jodå-
Kom, vi går in.
Mira gör en kopp te åt dig.
Kom.
Såja-
Översättning: Eva Söderqvist